Să deosebim cumpărătorii de privitori, nevoiașii de lacomi
și pe cei ce cred în mine de cei ce nu cred.
Fiindcă, dacă nu evaluezi corect, nu cumperi, ci șterpelești.
Marfa asta n-a văzut niciodată lumina zilei, lumina lunii,
evreu sau muiere.
Ia o plasă!
Am luat și eu aseară o plasă acasă. Și a costat peste 10 lire.
Îi plac cuiva bijuteriile? Uitați-vă la ăsta.
Lucrat manual în Italia, furat manual în Stepney.
La fel de lung ca brațul meu. Aș fi vrut să fie lung ca...
Să nu credeți că aceste cutii sigilate sunt goale.
Numai antreprenorii de pompe funebre vând cutii goale.
La cum arăți tu, aș face mai mulți bani la metru.
Preț unic. 10 lire.
- Ai spus 10 lire? - Ești surd?
Iau eu una.
Șterge-o. Stângul, dreptul. E ceea ce numim "pași".
Vrei și tu una, scumpule? Tu? Se trezesc.
Un dar pentru soția ta sau a altuia. E mai amuzant dacă nu ești prins.
Vrei una? Fii mai energic!
Nu mai sta ca o momâie!
Ați face bine să cumpărați. Nu sunt furate. Sunt doar neplătite.
Nu mai putem aduce așa ceva. Au schimbat încuietorile.
Nu mai are rost să vă întoarceți după ce am epuizat stocul.
"Prea târziu", se strigă atunci când vânzătorul de chilipiruri trece.
Dacă nu aveți bani acum, veți plânge cu lacrimi de crocodil.
Bacon, curcanii!
La naiba!
Ed poate strânge câteva lire astfel,
dar e cu adevărat talentat la cărți, la jocurile de noroc.
Bacon știa că zilele lui de vânzător de marfă furată sunt numărate.
Este timpul să meargă mai departe, iar el știe asta.
JOCURI, POTURI ȘI FOCURI DE ARMA
- Ce vrei să spui? Sunt slab. - Sigur că ești.
- Ed. - Nick Grecul. Îmi pare bine.
Tom, ce ai mâncat?
- Îi spuneam... - Ajunge!
Veniți amândoi în biroul meu.
Așadar, cât face, Tom?
- Știi cât face. - În asta intră și amplificatorul?
Nu, amplificatorul nu intră.
Credeam că amplificatorul e inclus.
Nu este.
Îți dau și un telefon, dar amplificatorul nu e inclus.
Foarte frumos.
Sper că boxele sunt incluse.
Nu sunt incluse nici boxele, nici amplificatorul.
Și nici răspunsurile la întrebările tale nu sunt incluse.
Dacă îl vrei, îl iei.
- Ce mai primesc pe lângă el? - Un Rolls-Royce, dacă îl plătești.
Nu știu. Pare scump.
Pare? Asta "pare" să fie o pierdere de timp pentru mine.
Costă 900 de lire în orice magazin, iar tu te plângi de 200?
Ce școală de finanțe ai terminat? E o afacere, e de-a moaca.
E chilipirul secolului.
De fapt, ducă-se dracului! Cred că o să-l păstrez eu.
Bine, nu te ambala.
- Uite o sută. - Dumnezeule!
Ai putea să îneci o duzină de măgari cu grămada asta
și te zgârcești la 100?
Ce faci când nu cumperi casetofoane? Speculații fiscale?
- 100 lire sunt 100 de lire. - Nu și când prețul e 200 de lire.
Și nu când ai în buzunar deficitul bugetar al Liberiei.
Ești al naibii de zgârcit.
Hai! Vreau să simt cum foșnesc banii tăi.
Slăbănogul e Tom. El e întreprinzătorul grupului.
E puțin băgat în câteva afaceri murdare.
Nick e băgat până la gât
în toate afacerile cu marfă furată din Londra.
Din cauza lor, altora nu prea le mai rămâne mare lucru.
Cele 25 de mii ale mele. Sunt toți aici.
Mi-a luat mult timp să-i strâng, așa că tratează-i cu respect.
Cum rămâne cu bucătarul?
În ce calitate ați venit?
De Cupidon, prostule.
E ultima dată când cumpăr fructe de la tine. Asta numești tu proaspăt?
În fructele tale, erau mai multe chestii mici și păroase decât fructe.
Ar trebui să deschizi o măcelărie.
Dacă comanzi din Katmandu, așteaptă-te să iei și turiști în drum.
Să încheiem subiectul ăsta! Unde sunt banii?
Nu-ți băga degetele în supa mea!
Săpun e poreclit așa fiindcă nu-și murdărește mâinile cu afaceri ilegale.
E mândru de meseria lui și e și mai mândru că e legală.
El reprezintă partea mai sensibilă a celor patru.
Ești sigur că îți permiți 25?
Depinde cum privești problema.
Mi-i permit, atâta vreme cât o să-i recuperez.
- Grăsanul și Bacon ți i-au dat? - Grăsanul, Bacon și eu.
Se pare că e timpul să-l sun pe Harry.
Cine e grăsanul ăsta?
Vrei un sandviș, Bacon?
SEX SHOP-ul lui Harry
Nu e ușor să te așezi la masa asta de pocher.
Suma pusă în joc trebuie să fie de peste 100 de mii
și nu e lipsă de jucători profesioniști.
Omul care hotărăște dacă vei juca este acesta, adică Harry.
Sau, cum le place unora să-i spună, inclusiv lui, călăul Harry.
Îi ai pe toți?
100 de mii.
Dacă îi ai, e bine.
Nu te supăra...
Cum e acest Eddie?
E un hoț nenorocit.
Harry are un coleg, un monstru de om, Barry Botezătorul.
Și-a dobândit această poreclă înecând oameni pentru Călău.
- Ai de gând să plătești? - O să plătesc!
El are grijă ca partea administrativă a afacerii să se desfășoare armonios.
Băiatul ăsta are o calitate rară. Pentru el, cărțile par transparente.
Așadar, putem spune că e bun.
Nu, e mai mult decât atât. E un adevărat pericol.
Stai puțin! Ce părere ai de astea? Vindem cu sutele.
E foarte frumoasă, Harry.
La ce folosește?
Nu face pe nevinovatul cu mine! La lovit!
MINI TAXIURI
Aici sunt 25 de la mine, Tom, Săpun și partea ta. Sunt 100 de mii.
- De ce naiba îi mai numeri? - Fiindcă îmi place.
Ar trebui să câștigăm în jur de 120 de mii.
Pentru 25 de mii investiți.
- Bazându-ne pe experiența anterioară. - Bazându-ne pe optimism.
Oricum, va fi destul ca să poți urma școala de bucătari.
Nu ești amuzant.
Ești gras și ar trebui să fii amuzant, dar nu ești.
Gras? Pe cine numești tu... Dumnezeule!
E bine aici. Metroul e aproape, iar instalația electrică e minunată.
- Înțeleg de ce te-ai mutat aici. - E foarte ieftin.
Și nimeni nu vrea să fie vecin cu cei de lângă noi.
Sunt antisociali, ca să fim blânzi.
- Ce vrei să spui? - Că sunt niște bandiți.
Când nu aleg alune din rahat,
jefuiesc amărâții de drogurile câștigate cu greu.
Pereții ăștia nu sunt prea groși.
Bună treabă, John. Ia-ți ceva de băut.
Doar atât?
Ce ți-am spus eu, Plank?
Găsește o lovitură care să merite și partea ta va crește.
Te deranjează ceva?
Charlie...
Charles, marfa asta e din ce în ce mai tare.
Sunt din ce în ce mai convins că ar fi trebuit să fim astrofizicieni
sau să câștigăm Premiul Nobel pentru pace.
Premiul pentru pace?
Consideră-te norocos dacă îți găsești penisul să te ușurezi, la cât fumezi.
Cine naiba e?
Te simți bine, Willie?
Ți se pare că mă simt bine?
Ia asta!
Sunt în pericol să transpir la fiecare secundă.
Charles, de ce avem cușca?
Pentru securitate?
Exact.
Pentru securitate.
Și ce rost are să o mai avem, dacă nu o folosim?
Aș fi folosit-o, Winston, dar era Willie, iar Willie locuiește aici.
Dar nu știai că era Willie înainte să deschizi ușa, nu-i așa?
Liniștește-te, Winston! Eu eram.
Charlie știa că eram eu. Care e problema?
Problema e că tu și Charles
nu sunteți prea iuți.
Așa că faceți ce vă spun și țineți cușca încuiată!
- Ce e asta? - E Gloria.
Da, știu că ea e Gloria. Ce e asta?
Îngrășământ.
Ai plecat acum șase ore, să cumperi o mașină de numărat bani
și te-ai întors cu Gloria, drogată și cu un sac de îngrășământ?
Aud soneriile de alarmă.
- Ne trebuie îngrășământ. - Ne trebuie și mașina de numărat.
Banii trebuie trimiși până joi. Sunt distrus dacă trebuie să-i număr eu.
Iar dacă trebuie să cumperi îngrășământ nenorocit,
poți să fii puțin mai subtil?
Ce vrei să spui?
Avem o cultură masivă de marijuana, nu-i așa?
Da.
Iar tu umbli cu o fată drogată și cu un sac de îngrășământ.
Nu pari un horticultor nenorocit!
Asta vreau să spun.
Bronz Tropez Solariu
- De cât timp e înăuntru, fiule? - De vreo 20 de minute.
- E singur? - Da, avea doar o geantă.
Atunci, să-i facem o vizită!
Marele Chris adună datoriile pentru Harry.
Singurul lucru mai important pentru el decât o datorie neplătită
este fiul și moștenitorul lui, Micul Chris.
Asta e un aparat de putere mare, nu-i așa?
Am vești proaste pentru tine, John.
Ce dracu...
Ai grijă cum vorbești de față cu băiatul!
Dumnezeule!
E valabil și pentru blasfemii. Spune-mi
cum poți să te concentrezi la îmbunătățirea bronzului tău superb,
și ești foarte frumos bronzat,
atunci când ai probleme mai importante pe cap?
Spune-i lui Harry...
Adică dlui Harry
că am fost ocupat. Nu mai durează mult.
Verifică-i vestiarul, fiule.
Cred că nu sunt șanse să ridici capacul, nu-i așa?
Nu e sărac. Are aici peste 500.
Și asta numai în portofel.
Fir-ar a dracului! Mereu umbli cu atâția bani la tine?
Dacă mai vorbești așa, o să-ți dorești să nu o fi făcut.
- Iartă-mă, tată. - Pune restul acolo!
În seara asta, poți să ajungi acasă într-un sac de plastic.
Ai o datorie și înainte să-ți dispară bronzul ăsta,
îți vei dori să fi plătit.
Barul lui JD
- Nu ai fi plătit. - Cine ar fi plătit pentru nimic?
Exact. A trebuit să facem niște...
- Ce cauți aici? - De ce? Ce s-a întâmplat?
Să ne gândim! Șpițul meu în fundul tău.
Jocul de pocher? Călăul Harry?
Trebuie să fii odihnit, băiete.
Joci cărți în seara asta, fiule?
- Cu Harry? - Nu vorbi prostii, tată.
Eu nu m-aș băga în așa ceva.
De unde a făcut rost de 100 de mii?
Are niște amici apropiați, ca niște frați. Au pus bani cu toții.
Iar JD e tatăl lui și e proprietarul barului?
Fără ipotecă, fără datorii.
Clădire, bunuri, absolut tot.
Nu te teme! Situația e sub control.
Bine. Acum vreau să ții o altă problemă sub control.
Lordul Appleton Smythe a rămas fără bani.
Frumusețile astea au fost scoase la licitație.
Dar nu dau pe ele un sfert de milion, dacă înțelegi ce vreau să spun.
Ai grijă să primim tot ce se află în dulapul cu arme.
Nu vreau să știu pe cine folosești, numai să nu fie niște fraieri notorii.
Și să nu le spui cât valorează.
Așa. Unde rămăseserăm?
La arme.
Arme cu care se trag gloanțe?
Probabil că tu ești creierul. Exact. Arme cu care se trag gloanțe.
Aveți grijă să aduceți tot ce se află în dulapul cu arme.
Sunt mai multe arme vechi. Asta e tot ce vreau.
Tot ce nu este în acel dulap puteți păstra. Vă aparține.
Mulțumim foarte mult. Ar fi bine să fie ceva și pentru noi.
E o casă-muzeu. Sigur că veți găsi ceva.
- Ce anume? - Antichități.
Antichități? Ce dracu' știm noi despre antichități?
- Noi jefuim oficii poștale. - Și furăm mașini.
Ce dracu' știm noi despre antichități?
Dacă par vechi, sunt valoroase. E simplu.
Încetați să vă mai plângeți și mergeți să jefuiți casa.
Cine e șeful? Pentru cine dăm lovitura asta?
Pentru mine, iar asta e tot ce trebuie să știți.
Știți doar ce trebuie să știți.
Înțeleg. E o lovitură în care știm-ce-trebuie-să-știm, nu-i așa?
Ca într-un film cu James Bond.
Ai grijă! Nu uita cine ți-a dat de lucru.
Bine. Am plecat. Sunați-mă când ați terminat.
Maimuțoi nenorociți din nord!
Îi urăsc pe opăriții ăștia nenorociți din sud.
Ed joacă cărți de când a fost în stare să le ridice.
Curând, și-a dat seama că avea un avantaj.
Nu numai că se pricepe să joace sau să numere cărțile.
Poate citi reacțiile oamenilor, oricât ar fi de imperceptibile.
Și orice om are reacții.
Mai ales când e vorba de bani.
- Invitațiile. - Invitațiile?
Da. Patru bucăți frumoase de hârtie, pe care e scris numele vostru.
Avem 100.000 de bucăți de hârtie pe care e capul reginei.
E suficient?
Doar pentru tine. Ceilalți pot aștepta alături, la Samoan Jo's.
Samoan Jo's? Adică în pub? Ține-ți...
Ține-ți gura, iar eu voi încerca să-mi păstrez răbdarea.
În seara asta, nu intră nimeni în afară de jucători. Absolut nimeni.
Bună seara, Frazer. Don, Phil.
Puțin cam dramatic, nu-i așa? Ar trebui să fie simbolic?
- E din motive de securitate. - Serios?
Dacă știam, îmi aduceam mănușile de box.
Tu trebuie să fii Eddie, fiul lui JD.
Tu trebuie să fii Harry.
Regret, dar eu nu l-am cunoscut pe tatăl tău.
Nu contează. S-ar putea să-l cunoști, dacă continui așa.
Bună seara, Tanya. Nu ne-am văzut de mult.
Ești bine, Ed?
Ne strigăm unul pe celălalt Kenny. Ai înțeles, Gary?
Da, Kenny.
- Îți pui ciorapul pe cap? - Am dat 120 de lire pe coafura asta.
Dacă ai impresia că o să-mi pun un ciorap pe cap, te înșeli.
Trebuie să-ți pui ceva.
E un joc de trei cărți.
Trei de 3 e cea mai bună carte, apoi trei ași și în ordine descrescătoare.
Apoi chinta roială, chinta, culoarea, apoi o pereche.
Cel care joacă la vedere nu poate vedea cărțile celui care nu face asta.
Și trebuie să plătiți dublu ca să vedeți cartea adversarului.
Nu umblați cu prostii! Cunoașteți regulile și știți că nu voi accepta.
Ce faci? Pune-l la loc!
Noi am venit să furăm arme.
Pune-l la loc! Oricum, e o porcărie.
Înaintează.
Ce fel de pub e ăsta?
Un pub Samoan.
Ce e ăsta?
- Un cocteil. Ai comandat unul. - Nu.
Ți-am comandat o băutură răcoritoare.
Nu mă așteptam să-mi aduci o pădure tropicală.
Ai putea să te îndrăgostești de un urangutan în ăsta.
Dacă vrei o halbă, du-te la pub.
Credeam că ăsta e un pub.
E un pub Samoan.
Poți să-l faci să dea televizorul mai încet?
Spune-i tu. În locul tău însă, eu l-aș lăsa în pace.
Ia astea de aici! Dă-ne o cola dietetică.
Scuză-mă! Poți să dai televizorul mai încet?
Nu.
Stai, Kenny!
Ce faci?
Încerc să aflu unde își țin banii!
Fraierule, nu vezi că nu au niciun ban?
Nu și-au permis nici să-și ia mobilă nouă!
Am luat armele. Ce te-a apucat?
De câte ori dăm o lovitură, tu arzi picioarele oamenilor. Ce ai?
Ar trebui să fii mai atent.
Era să-i zbori creierii partenerului meu.
Ești teafăr, Kenny?
Zece mii, în orb.
Douăzeci de mii, pe masă.
Ești viclean.
Mă arunc.
Te-am văzut.
Douăzeci de mii.
Eu mă arunc.
Nu cheltui atât de mult dintr-un foc, băiete.
Poftim! Fir-ar a dracului!
Ce este?
Ai spus că nu au personal!
Ați luat armele?
Vrei să vezi ce i-a făcut lui Gary?
Te-am întrebat dacă ați luat armele!
Da! Le-am luat!
Bine. Vorbim mai târziu.
Gary, dacă mă auzi,
urcă-te imediat în mașină!
Barry?
Ticălos nenorocit, băutor de shandy!
Afară!
Dați-mi banii!
Dați-mi banii înapoi, nenorociților!
Dați-mi banii!
Dați-mi banii înapoi! Dați-mi-i înapoi!
Diletanții!
Hai! Te rog, nu acum!
Nu acum! Porcăria dracului!
La dracu'! Nenorocitule!
Pentru Dumnezeu!
Te curățăm de toți banii.
Deschid cu douăzeci de mii.
Treizeci de mii.
Am revenit deja la tine, Eddie.
Cincizeci de mii.
Optzeci de mii.
O sută de mii.
Stați! Băieți, știu...
Eu știu că nu ești în joc, așa că nu-i pasă nimănui ce știi tu.
Două sute cincizeci de mii.
Ai plusat serios.
Sunt 150 peste cei 100 ai mei.
Da. Mai vrei să continui?
După cum știi, asta mă pune într-o postură ciudată.
Nu am destui bani ca să continui.
Trebuie să vedem cărțile amândurora dacă nu-l împrumută nimeni pe Eddie.
Ori îl împrumută cineva, ori vedem cărțile amândurora.
O fac eu.
Ce să faci?
Îți împrumut eu banii.
Nu. Cred că prefer să mă arunc.
Nu mă interesează ce preferi tu.
Eu vreau să continuăm.
De asemenea, îți ofer banii,
așa că nu trebuie să pui cărțile pe masă, fiindcă te poți împrumuta.
Am nevoie de 250 de mii.
Nu. Ai nevoie de 500 de mii ca să vezi cărțile mele.
- Dacă vreau să văd cărțile tale. - Ți-ar fi cam greu
să mergi mai departe, nu-i așa?
Vreau să-ți văd cărțile.
Înainte să-ți împrumut banii,
vreau, bineînțeles, dacă pierzi,
să-mi returnezi banii într-o săptămână.
E clar? Adică duminică. Ai înțeles?
Doar asta ai?
Să vedem și cărțile lui!
Salut, băiete! Te simți cam rău?
Știu că prietenii tăi ți-au dat cea mai mare parte din bani,
așa că vă dau o săptămână să faceți rost de ei.
Altfel, vă tai câte un deget de la mână,
ție și prietenilor tăi,
pentru fiecare zi de întârziere.
După ce rămâneți fără degete,
o să-i iau barul tatălui tău și cine știe ce va mai urma.
Ai înțeles, băiete?
Nu pare să fie bine.
Atunci, le-a explicat postura nefericită în care se aflau.
După o săptămână, Harry va începe să le taie degetele,
fiindcă știa că Ed nu va putea să plătească datoria singur.
Harry a considerat că banii de pe masă erau ai grupului,
așa că și datoria era tot a grupului.
Ed nu voia să recunoască, dar îi venea să-l sărute pentru asta.
Dacă ar fi spus că voia să plătească singur împrumutul, ar fi mințit.
Aș fi dat orice să mă considere doar pe mine dator.
- Îl omor! - Lasă prostiile, Tom!
Gândește-te ce putem să facem! Stai jos!
De ce se face atâta caz de Harry? De ce nu refuzăm să-l plătim?
O să-ți povestesc ceva despre Călăul Harry.
Cândva, era un dealer pe nume Smithy Robinson, care lucra pentru Harry.
Se zvonea că îl înșela.
Harry l-a chemat pe Smithy să-i dea explicații.
Smithy nu s-a descurcat prea bine.
Într-o clipă, Harry și-a pierdut controlul.
A luat cel mai apropiat obiect, un penis de cauciuc de 40 cm.
Și l-a bătut cu el pe bietul Smithy până când l-a omorât.
Asta a fost considerată o moarte plăcută.
Prin urmare, Călăul Harry e un om căruia îi plătești ce îi datorezi.
Nu vă temeți! Mă gândesc eu la ceva.
"Golful:
Cea mai bună modalitate de a strica o plimbare plăcută".
A spus-o Winston Churchill.
Eu spun că e o lume în care ne mâncăm unii pe alții.
Iar eu am colții mai mari decât voi doi.
Cred că prietenul nostru încearcă să ne spună ceva.
Sau poate că nu. O să mai lovesc o dată, ca să fiu sigur.
- Dă-mi o crosă de 5, John. - Sigur, Dog.
Nu te mișca!
Gordon, vrei să ne spui ceva?
- Sunt în șemineu. - Taci, imbecilule!
- Ce spuneai? - Sunt în șemineu.
Scoate-i de acolo. Sunt în spate.
Sunt în șemineu, Plank. Scoate-i! Sunt în spate.
Dog, cred că ai vrea să vezi asta.
- Acum îmi dați drumul? - Nu.
Încă nu am terminat cu tine.
Oțel.
Ajutor! Ajutor! Ajutor!
O, Dog.
Cine naiba poate fi? Nu e nici măcar doisprezece.
Folosește cușca! Pentru asta se află acolo.
Cine este?
Am luat măsuri de securitate dintr-un motiv întemeiat, Willie.
Liniștește-te, Winston! E doar Plank.
Iarba asta devine renumită, băieți.
Ușor!
Dumnezeule!
Nu te-am văzut. Bună, scumpo. Te simți bine?
- E dusă? - Tu ce crezi?
Bu!
Fir-ar a dracului!
Strânge-i, Charles!
Strânge-i tu!
Iertați-mă, băieți, dar vaca asta m-a speriat de moarte.
Nu are importanță. Poți să stai jos, să te dai din fața ecranului?
Cât vrei?
O jumătate de livră.
Asta face 1.500.
Dă-mi cântarul, Willie.
Dă-ne marfa, J.
Avem vreo șansă să vedem banii?
Cota e de 100 la 1.
Nu ne trebuie decât cinci mii.
Prefer să pariez pe un cal cu trei picioare.
Există un motiv întemeiat pentru care cota e de 100 la 1. Nu va câștiga.
- Unde este Eddie? - Tu unde crezi?
Scufundat într-o sticlă, așa cum e de două zile.
- A primit o lovitură grea. - Toți am primit o lovitură grea!
Dar el trebuie să-i spună tatălui lui că își va pierde barul.
Ascultați-mă!
Deschizi o companie numită Fan Clubul Pederaștilor.
Publici o reclamă pe ultima pagină a unei reviste pentru homosexuali,
în care prezinți cea mai nouă invenție pentru găoaze.
Scrii: "face ceea ce nu a mai făcut niciunul până acum.
Cea mai nouă și mai bună invenție a tehnologiei sexuale.
Rezultate garantate, altfel vi se returnează banii". Prostii de-astea.
Costă 25 de lire bucata.
O nimica toată pentru câtă plăcere le va produce utilizatorilor.
Dar ei își vor trimite cecurile către o altă companie.
Nimic evident. "Burghiele lui Bobbie" sau ceva de genul ăsta.
Iei cele 25 de lire și le depui la bancă, până când se liniștește totul.
Urmează partea isteață.
Le returnezi cecurile de 25 de lire folosind celălalt nume al companiei,
Fan Clubul Pederaștilor, spunându-le:
"Ne pare rău, nu am putut aduce marfa din America pentru că
au lichidat stocul".
O să vedeți câți oameni își încasează cecul ăla. Niciunul.
Cine vrea ca cei de la bancă să știe că sunt găozari,
atunci când nu-și plătesc cecurile?
- În cât timp strângi banii? - Nu mai mult de patru săptămâni.
O lună?
La ce dracu' ne ajută dacă nouă ne trebuie banii în șase.
Nu, în cinci zile.
Totuși, e o idee bună.
Poate că știe că fumăm mult și că dosim o parte din profit,
dar habar nu are câți bani am strâns.
Eu, unul, nu știu.
Voi știți?
Putem să-i ascundem de el.
Trebuie să înțelegeți cine e individul ăsta.
Poate că arată ca un fraier, dar e un nebun.
Dacă are cea mai mică bănuială că îl înșelăm la bani,
o să simțim pe pielea noastră un cuțit ascuțit, de kebab.
Îi cunoști pe dealerii ăștia?
Destul de bine. Cumpăr marfă de la unul dintre ei de ani de zile.
- Și cum sunt? - Fraieri. Deloc periculoși.
Patru băieți obișnuiți. Niște molâi.
Umblă în haine hipioate și vorbesc aiureli.
Se pricep doar să cultive iarbă.
Afacerea a crescut mai mult decât pot ei controla.
Nu se poate să fie toți niște proști, nu-i așa?
Gândește-te! Țin o grămadă de bani în cutii de pantofi.
Vând marfă clasa întâi. Nu crezi că e implicat cineva mai inteligent?
Ce măsuri de securitate au?
Au o poartă de oțel, dar n-o încuie niciodată.
Cum să n-o încuie niciodată? De ce o mai au?
Am fost acolo de 50 de ori și nu era încuiată. Nu sunt suspicioși.
Acolo merg doar filfizoni. Cei ce cred în porcăria aia de karma.
"Dacă nu fac rău nimănui, nimeni nu-mi va face vreun rău".
Pot face legătura cu tine?
Chiar dacă ar putea, le-ar fi frică. Eu sunt dealer.
Nu au curaj. Sunt niște poponari lași.
Vrei una?
De ce te agiți așa? I-ai spus bătrânului?
Sper că nu va fi nevoie.
Am un plan. Ascultați-mă cu atenție!
- Salut, băieți. - Harry!
Vrei să bei ceva?
Bună, băiete. Tu vrei o acadea?
Du-te dracului, pedofilule!
Ai grijă!
Nu, mulțumesc, Harry. Nu vrem nimic.
Frumoasă pușcă.
Da, sunt o pereche. Holland și Holland.
Vrei să o încerci?
Nu, nu îmi plac. Mulțumesc.
Afacerile merg bine? Presupun că pentru asta m-ai chemat.
Patru tineri s-au afundat mai mult decât își puteau permite.
Îmi datorează jumătate de milion de lire.
Cât?
O jumătate de milion.
Eu sunt de acord.
Și eu.
Dumnezeule!
Bine.
Îi atacăm imediat ce se întorc.
Vom fi pregătiți, în așteptare.
Și sunt înarmați.
Cum ai spus? Înarmați?
Cum adică? Înarmați cu ce?
Cu respirații împuțite, limbaj colorat, pămătufuri de șters praful.
Tu cu ce crezi? Cu arme, fraiere!
Arme?
Nu ai spus nimic de arme.
Parcă era cea mai sigură lovitură.
Iar acum se transformă într-o zi proastă în Bosnia.
Săpun, nu mai fi atât de moale!
- M-am gândit la asta și... - Și ce?
Și nu trebuie să aflăm decât la cine sunt armele.
La cine sunt? Ar putea să aibă toți.
Nu. Numai unul are arme când merg să dea o lovitură.
Presupun că același le va duce și când se întorc.
Presupui, nu-i așa?
Nu se pune că presupunerea e fratele tuturor eșecurilor?
E mama tuturor eșecurilor.
Frate, mamă, oricine ar fi. Nu are nicio importanță.
Alea rămân arme, din care pleacă gloanțe!
Dacă ai o idee mai bună cum să facem rost de 500.000 de lire în câteva zile,
spune-ne.
Între timp, Tom, vorbește cu Nick Balonul despre iarbă.
- Iarbă? - Nu e iarbă obișnuită.
E marfă clasa întâi. Eu nu pot nici să mă gândesc, dar să o mai și dau.
- Mie nu îmi sună prea bine. - Nici mie.
Depinde ce întorci.
Lumina s-a aprins și strălucește pentru oamenii de rând.
Cunoști pe cineva?
Da, cunosc un individ.
Rory Breaker.
Nu e nebunul cu tunsoare afro? Nu vreau să am de a face cu el.
Nu va fi nevoie. Adu-mi o mostră.
Nu pot, nu.
Asta e un loc de lângă Katmandu? Ajută-mă și tu, amice.
E ceva foarte pur.
- Ce este? - E curată cum e Crăciunul.
Evreii nu sărbătoresc Crăciunul.
Lasă asta! Avem nevoie și de ceva artilerie.
Niște arme răsuflate.
Asta e cam greu. Suntem în Londra, nu în Liban.
- Cine mă crezi? - Cred că ești Nick Grecul.
Păstrează-le pe astea două.
În mod normal, nu fac afaceri cu iarbă,
dar, dacă e așa cum spune,
o iau pentru 3.500 pe kilogram.
Numai dacă este ce spune el că este.
După ce-mi aduci mostra, nu vreau s-o mai văd sau să o mai ating.
Te las pe mâinile pricepute ale lui Nathan.
Va aranja el detaliile.
Dar îți spun un singur lucru:
Dacă laptele se dovedește a fi acru, nu sunt eu fraierul care să-l bea.
Înțelegi ce vreau să spun?
- Cu cine avem de a face? - Cu Rory.
Îl știți pe Rory. Nu trebuie subestimat.
Știu că arată ciudat.
Dar trebuie să vezi dincolo de păr și de comportamentul drăgălaș.
E doar o fațadă înșelătoare.
Acum câteva seri, lui Rory i s-a stricat televizorul.
S- a dus la cârciumă să vadă un meci de fotbal.
Nu se uita nimeni, așa că a schimbat canalul.
A apărut un țărănoi gras.
S- a împleticit până acolo și a schimbat canalul.
"Du-te dracului și uită-te la meci în altă parte".
Scandalul era gata să izbucnească, dar nu voia să piardă meciul.
Calm de parcă ar fi fost în comă,
a luat un hidrant,
a trecut pe lângă șmecherii care erau gata de bătaie
și l-a pus în fața intrării.
A comandat o sticlă din cea mai periculoasă tărie
și a schimbat din nou canalul.
"Până aici", a spus fraierul.
"Până aici ce?" întreabă Rory.
A luat un gât sănătos de alcool.
A aruncat un chibrit aprins spre individ,
iar el a luat foc ca o țeavă de gaz găurită.
Rory, neclintit, s-a întors spre meciul lui.
Și echipa lui a câștigat. Cu 4-0.
Așa trebuie să arate părul tău? E cam scurt.
Încetează cu: "e cam scurt".
Data viitoare, când mai dăm o astfel de lovitură, vrem mai mulți bani.
Altfel, ne întoarcem la oficiile poștale și la mașini.
Unde sunt celelalte?
Nu mai erau altele.
Lasă prostiile! Celelalte, cele vechi.
Nu știu ce vrei să spui.
Acolo erau două puști vechi. Unde sunt?
Nu erau în dulap.
Erau două muschete vechi.
- Dar erau ale noastre. Le-am vândut. - Ar fi bine să le recuperezi.
Le-am vândut. Aveam nevoie de bani!
Nu mă interesează!
Dacă nu vreți să vă numărați degetele pe care nu le aveți,
vă sfătuiesc să găsiți rapid armele alea!
Dumnezeule! Dacă le ridic, nu se dezmembrează?
De unde le ai?
Am relațiile mele.
Dacă o îndrepți spre mine, fac pe mine sau fac tot ce vrei tu.
Oricum ar fi, obții rezultatul dorit.
Arată foarte bine. Sunt de acord cu asta, dar
nu au credibilitate. S-ar putea să se râdă de mine.
- Cât vrei pe muschetele astea? - 700 bucata.
O liră pentru fiecare an de vechime?
Știu că sunt antichități, dar nu le plătesc ca pe niște antichități.
- Sunt cam lungi, nu-i așa? - Nu se mai poartă carabinele scurte.
Acum oamenii vor mai multă clasă.
Clasă? Nu vreau să găuresc totul în cale,
dar nici nu vreau ca cineva să mă ia peste picior.
Vreau să par dur.
Sigur că vei părea dur. Vei fi înfricoșător.
Cum e cu dealerul care vinde droguri?
Rory Breaker așteaptă.
O să faci o groază de bani, Tommy, dolofanule.
Înțeleg că vestea te șochează.
Dar o să-ți spun cum poate fi rezolvat totul de către tine, tatăl cel bun.
Spune!
- Îi place barul tău. - Da.
Vreau barul tău.
Și?
Vrei să-ți fac o schiță?
Băiatul nu are niciun pic de minte. Barul ăsta e al meu.
Nu are nicio legătură cu el.
Crezi că mă interesează? Nu uita
că ai avantajul de a-i putea salva viața fiului tău.
Ai un renume, așa că îmi voi alege cuvintele cu mare atenție.
Spune-i lui Harry să se ducă dracului.
Așadar...
Voi pune asta pe seama șocului, o singură dată.
O singură dată îți voi permite să scapi după ce ai spus așa ceva.
Fiul tău are trei zile să găsească o jumătate de milion.
Dar hotărăște-te ce alegi:
Barul sau pe fiul tău?
Plank intră primul.
Cușca nu e încuiată niciodată. Nu-i așa, Plank?
- Niciodată. - Ar fi bine să nu fie.
După ce aranjează el, ne lasă pe toți înăuntru.
Suntem duri cu câțiva dintre ei. Îi împușcăm, îi legăm.
Fraierii ăștia nu ar trebui să ne creeze probleme.
Dar, ca în orice acțiune, vor exista pierderi.
După ce terminăm, ne întoarcem aici și descărcăm.
Și cu asta, basta.
- A înțeles toată lumea? - Super.
Uită-te la astea!
Ce să facem cu astea?
- Să ți-o pui pe cap, fraiere. - Dumnezeule!
Dacă tu crezi că o să apar acolo proaspăt ras și zâmbitor,
te înșeli.
Sunt vecinii tăi.
M-am gândit că e o idee bună să ne deghizăm puțin.
O idee bună, Săpun. Bravo!
Am adus și arme.
Arme? Ce fel de arme?
Astea.
Dumnezeule!
Să le ținem acoperite.
Nu puteai să aduci unul puțin mai mare?
Cum? Ca ăsta?
Ce părere ai?
Că ai nevoie de psihiatru.
Barman, ne aduci, te rog, ceva de băut?
L-ai văzut pe tatăl tău? Călăul a trimis pe cineva la el.
La naiba! Când?
Nebun...
De unde le-ai luat? De la un muzeu nenorocit?
De la Nick Grecul.
- Cât ai dat pe ele? - 700 pentru amândouă.
Sper că erau drahme.
M-aș simți mai în siguranță cu un copan de pui.
Astea vor face mai mult rău.
Dumnezeule, Tom! Funcționează?
Nu știu. Dar arată bine. Îmi plac.
Asta e cel mai important lucru.
Doamnelor! Să revenim la lucruri mai importante, dacă nu vă supărați.
Avem doar două arme. Se pare că asta sunt chestiile astea.
Găsim o ascunzătoare potrivită.
Așteptăm momentul potrivit, apoi ieșim brusc,
cu un comportament dur, îi legăm cu bandă adezivă,
le furăm camioneta, aruncăm marfa în altă camionetă și o aducem aici.
Dacă ieșim rapid din ascunzătoare, nu se vor aștepta la asta.
Dacă Tom sau altcineva vrea să-i lovească,
sunt sigur că nu va fi o problemă.
Da, puțină durere nu a stricat nimănui vreodată,
dacă înțelegi ce vreau să spun.
Eu cred că și cuțitele sunt o idee bună.
Unele mari și lucioase.
Unele care arată ca și cum ar putea jupui un crocodil.
Cuțitele sunt bune pentru că nu fac gălăgie.
Cu cât fac mai puțină gălăgie, cu atât e mai indicat să le folosim.
Să-i speriem de moarte.
Ne face să părem hotărâți.
Armele sunt de paradă. Cuțitele sunt pentru profesioniști.
Săpun, ar trebui să ne spui ceva despre tine?
Nu știu dacă mă îngrijorează mai mult lovitura sau trecutul tău.
Hai, fetelor.
Unde dracu' se duc? Să ridice un pian?
Parcă ăsta trebuia să fie un jaf.
De unde au luat costumele alea?
Nu e o idee rea.
Sunt Plank. Willie e acolo?
Nu. Mă tem că a ieșit.
Poate mă ajuți tu.
Poate că nu, Plank, dacă înțelegi ce vreau să spun.
Poți să deschizi ușa, ca să nu mai fie nevoie să țip?
Nu te pot ajuta, Plank.
Vei constata că este în interesul tău.
Așteaptă!
Willie, afară e Plank. Spune că e în interesul nostru.
Poate să fie și King-Kong!
Astăzi nu intră aici.
Stai puțin! Avem o afacere
și corectează-mă dacă greșesc, dar asta face parte din afacere.
Te corectez.
Individul ăsta e un pericol. Ne putem lipsi de el.
E în ordine. Știe că, acum, nu poate cumpăra decât la livră.
O să luăm cel puțin două mii.
Ce părere ai, Winston?
E ultima dată.
Bine? Dar tu te duci în spate, cu banii.
Dacă află că ești aici, o să stea toată ziua. Să strângem ăștia.
- Acum? - Da, acum!
- Să scapi repede de el! - Bine. Vin imediat.
Ce dracu' face?
Haide! Nu pot să aștept aici toată ziua.
Vin imediat.
Credeam că mă ții aici toată ziua.
Nu știam că îți plac schimbările.
Cât trăiești, înveți, nu-i așa?
- Acum țineți poarta încuiată? - Da.
Îmi pare rău. De acum, așa trebuie să facem afaceri.
- Acum e bine să fii atent. - Știu.
Taci! Dacă scoți o vorbă, îți zbor urechea dreaptă!
- Apoi și pe cea stângă. - Ce faci?
Tu ce crezi? Stai! Ce faci?
Descuie poarta! Descuie poarta asta nenorocită!
Așa. Mai repede! Mișcă-te!
- Ce dracu' se întâmplă? - A scăpat cheile!
Poarta e încuiată. Nenorocita de poartă e încuiată!
- Ce i-ai făcut? - A leșinat.
Închide ușa! Vrei să ne vadă toată lumea?
Ce se întâmplă acolo?
La naiba!
Charles,
scoate pușca.
Suntem jefuiți.
- Asta trebuie să fie. - Ține-mi pușca.
Plank, dă-mi cheile!
N-o îndrepta spre boașele mele! Îndreapt-o încolo!
Un nătărău. Lucrez cu niște nătărăi. La naiba!
Ce e asta?
- Ce dracu' e asta? - Pușca mea Bren.
Nu puteai să aduci una mai practică?
Nu mișcă nimeni! Vă omor pe toți!
Pe cine o să omori? Nu e nimeni acolo.
- M-au împușcat! - Împușcă-i și tu pe ei.
Dumnezeule, Plank!
Nu ai găsit cartușe fără fum? Nu mai văd nimic!
La naiba! Am fost împușcat!
Nu pot să cred! Vreți să încetați să mai fiți împușcați?
John, stai jos și pansează-te.
Fraierule! E o pușcă cu aer comprimat!
- Ce dracu' a fost asta? - Pușca Bren.
Dacă mai tragi cu ea, ești un om mort.
Fără discuții, ești un om mort!
Am venit cu niște tăntălăi. Unde dracu' e arma mea?
Bine. Sunteți atenți?
Mai întâi, îl împușc în degetele de la picioare.
S-a zis cu degetele lui.
Dacă vreți să plec de aici în cinci minute,
deschideți poarta, altfel îi zbor tot piciorul!
O să ne omoare dacă deschidem.
Dacă nu deschidem, o mierlește J. E hotărât.
Îmi pierd răbdarea. Grăbiți-vă, fetelor!
E al dracului de bine!
Willie, nu știe că ești aici.
Găsește o soluție.
Și toți prietenii tăi. Fii băiat cumsecade!
Suntem numai trei aici.
Îl împușc în picior.
Vorbesc serios.
- Suntem numai trei. - Plank?
Unul dintre ei a ieșit.
Deschide poarta!
Sus! Ești băiat bun.
John, leagă-i! Plank, unde sunt banii?
Acolo. În cutiile de pantofi.
- Unde sunt? - În spate.
- Și iarba? - În spate.
- Arată! - Cu ce?
Cu mâinile. Acum!
- Sunt legat. - Atunci, dă din cap.
Caută acolo. Plank, adu-l pe Paul din camionetă repede.
Cuțit!
O să-l tai. O să am grijă să moară.
- Cum te simți? - Tu cum crezi?
Era gata să-mi taie mâna.
Dumnezeule!
Ce dracu' se întâmplă aici?
Taci, idiotule.
Este Hanukkah.
Nu stați acolo. Puteți băga tot în saci?
E multă marfă.
Nu pot să bag pădurea Epping în camioneta mea.
Nu vreau să aud "nu pot". Fac ceva pe "nu pot".
O să le iei, chiar dacă trebuie să faci două drumuri.
La dracu'!
Ai fost amendat. Dacă nu muți mașina, o mutăm noi.
- Stau doar un minut. - Stai deja de 15 minute.
Vino să te uiți!
- La ce anume? - Camioneta e pe jumătate plină.
- Și? - Nu trebuie decât
să o umplu și să te bag înăuntru.
Poftim?
După care, plec.
De data asta, poți să duci mai mult de un sac?
Nu pot. Mă doare gâtul.
- Câți saci mai sunt? - Doar doi.
Mick, ai murit?
O să-mi revin,
după ce mă ocup de slăbănogul ăla.
S-o faci în liniște.
E timpul să spui: "noapte bună, soră".
Ea de unde dracu' a apărut?
Gata. Leag-o! Plecăm.
- Ce faci, Ed? - Vrei și tu unul?
Nu, fir-ar să fie! Nu se poate să-ți faci un ceai.
Întreg Imperiul Britanic s-a ridicat pornind de la ceștile de ceai.
Și uite unde s-a ajuns!
Dacă ai impresia că încep războiul fără să beau unul, te înșeli.
Cu ce să începi războiul?
Ai uitat de armele alea, fraiere?
N-o să scăpați așa de ușor.
- Paul, ce e asta? - Un agent de circulație.
Asta văd. Dar ce caută în camioneta noastră?
Voia să-și cheme colegii.
Bine. Ne vom ocupa de el mai târziu.
- Cum merge, Tom? - Foarte bine.
O să mă ocup de taximetriști.
Ține-ne la curent.
Bine, amice. Mergi și la aeroporturi?
Unde naiba o să ne ascundem?
Nu complica lucrurile! Ascunde-te!
Începem.
Cântăresc o livră sau două.
Taci și retrage-te!
Întoarce-te, uriașule!
La dracu'!
Rămâi jos!
Legați-i, puneți-le bandă peste mâini și pe față.
La podea!
Întinde-te peste birou!
Vreau cheile! Acum!
O să vă găsesc.
- Bineînțeles, iubitule. - O să vă găsesc.
Crezi că ne jucăm de-a v-ați ascunselea?
Percheziționează-l pe ăsta!
Ne vedem în camionetă, după ce termini cu frumușelul.
Nu a fost prea rău, nu-i așa?
Când o să mi se contracte sticla din fund, o să te anunț.
Bacon, vezi ce avem acolo.
Să aruncăm un ochi?
Am luat potul cel mare, băieți.
Dumnezeu știe cât avem din iarba asta împuțită.
Mai avem o căruță de bani.
- Și un agent de circulație. - Ce anume?
Dumnezeule, Ed! Avem și un agent de circulație!
Cred că e încă viu.
Îi curge sânge.
- De ce l-au luat cu ei? - Nu știu! Nu avem nevoie de el.
Lovește-l până când își pierde știrea.
"Să-l lovesc?" Cu ce?
Nu știu. Folosește-ți imaginația!
Nu-l mângâia! Pocnește-l!
O să te pocnesc pe tine imediat.
Dacă vrei, vino tu să-l pocnești.
Urăsc agenții de circulație.
E timpul să-i faci o vizită tânărului meu prieten, Chris.
Mâine e ziua de plată și nu mi-au suflat o vorbă.
- Nu pot accepta asta, Baz. Nu-i așa? - Nu poți.
E un privilegiu.
Și nu pot acorda nici un privilegiu. Nu-i așa, Chris?
Nu poți, Harry.
E destul de grav că m-au lăsat fără bani.
Și nu pot ieși în pierdere. Nu-i așa, băieți?
Nu poți, Harry.
Asta este. Am terminat.
- Plecăm. - Poftim, Ed!
Ești sigur că e bine să ducem astea la tine?
E ultimul loc în care vor căuta.
Ducă-se dracului! Bătălia s-a terminat și am câștigat războiul.
Tom, du asta la Nick Balonul, ca să scăpăm repede de ea.
E iarbă și e cât se poate de bună.
Bine. O luăm. La jumătate de preț.
Nu cred că îi va plăcea asta. Ai spus 3.500 pe kilogram
și știi că ăsta e un preț bun.
Ieri am spus 3,5 și dacă nu mă înșel, acum e astăzi.
O vom lua mâine, la jumătate de preț.
Dacă vrea să scape repede de ea, va trebui să accepte.
Peste un minut, începe cursa mea,
așadar, dacă ești amabil...
Lenny, du asta la Albă ca Zăpada și cei trei mici chimiști.
Trebuie să-și spună părerea. Vreau să consult și pe altcineva.
Stai puțin! Pute ceva.
Da. Aftershave-ul tău.
Du-te dracului, glumețule!
Pentru Dumnezeu, ajutați-mă!
Mă doare! Mă doare atât de tare!
Intră încet, Nathan.
Du-te dracului, glumețule! Intră tu primul.
Intră odată!
Vreau să căutăm microfoane. Verificăm toată casa.
Ce rost are? Chiar dacă ar fi pus un microfon, l-au luat deja.
E prea târziu ca să gândești.
Dacă există o posibilitate, pentru mine e suficient.
După ce ați verificat casa, vreau să-i găsiți
și să-i torturați rău pe toți.
Vreau să aflu cine e responsabil, altfel veți răspunde voi.
Nu am avut o zi rea.
Grămada aia acoperă datoria la Harry.
- Și cât a mai rămas? - Lasă-mă să-i număr.
Și ce facem cu marfa?
Vrei și tu un fum?
Nu vreau asemenea porcării.
Acum, se poate să încuiem și să ne îmbătăm, vă rog?
L-am împușcat în gât pe unul dintre ei.
Și vrei o medalie?
O să te împușc eu pe tine în gât, dacă nu-mi recuperez marijuana.
Cel pe care l-ai împușcat e încă acolo?
Nu, era altul.
Așa mai zic și eu. El unde este?
L-au luat cu ei.
E încă viu.
Cu ce l-ai împușcat? Cu o pușcă cu aer comprimat?
Noi cultivăm iarbă. Nu suntem mercenari.
- Nu mai spune! - Cine ar putea fi?
De unde începem?
"Dle Breaker". Astăzi, numele meu este dl Breaker.
Crezi că e o coincidență?
Nenorocitul ăsta alb îmi fură marfa și crede că mi-o poate vinde mie!
Are mai puțină minte chiar și decât tine, Lenny.
Adu-l pe Nick, grăsanul
grec nenorocit, aici imediat,
dacă e atât de prost încât să fie încă pe planeta asta!
Prostia ar putea să fie singura ta salvare.
Nu ofta în fața mea, Grecule.
Cum au crezut prietenii tăi cei proști și morți-în-viitorul-apropiat
să creadă că pot să-mi fure cannabis-ul și să mi-l vândă din nou?
Asta e o declarație de război?
E vreo glumă a unui șmecher alb pe care șmecherii negri n-o înțeleg?
Pentru că nu râd deloc, Nikolas!
Sunt sigur că nu ai știut în ce postură mă aflu,
fiindcă, dacă ai fi știut, nu ai fi fost atât de prost
încât să apari aici scărpinându-te în fund,
cu expresia aia care spune: "Ce se întâmplă aici?"
Însă tu știi
unde locuiesc indivizii ăștia.
Dacă îmi ascunzi asta, te omor.
Dacă deformezi adevărul sau ai impresia că o faci, te omor.
Dacă uiți ceva, te omor.
De fapt, va trebui să te străduiești din greu ca să rămâi în viață, Nick.
Ai înțeles tot ce ți-am spus?
Fiindcă, dacă nu ai înțeles, te omor.
Acum, dle Balon și Ciripeală,
poți să mă luminezi.
Avem o mică problemă.
Da. Avem.
E mai mult decât o mică problemă, nu-i așa?
Este Everestul problemelor.
Motivul pentru care este o problemă monstruoasă
e acela că nu știți cine ne-a făcut asta. Nu-i așa?
Am stat treji toată noaptea. Nu e cineva din zona asta.
I-am pus pe toți la zid.
Dacă ar fi fost unul din cartier, am fi aflat.
Ați fi aflat? Ați fi aflat?
Nu ați fi aflat nici dacă ar fi fost vecinii de alături!
Duceți-vă și găsiți-i! Mi-e silă și să mă uit la voi!
Dispari din ochii mei! Nemernicule!
Scarface.
Am urmărit Scarface.
Ca să afli cum se face o tranzacție de droguri, urmărești Scarface.
Asta îți dă încredere.
Individul ăsta, Rory Breaker...
Rory Breaker? Negrul ăla nebun cu tunsoarea afro?
El este.
Am auzit de el. E nebun de legat.
El își permite să cumpere la prețul la care vindem noi.
Nu va face scandal. Știe că vom fi o pacoste. Cine s-ar complica?
Eu m-aș complica pentru o jumătate de milion de lire.
Tu te-ai complica și pe gratis.
Cu cât te îngrași mai tare, cu atât ești mai trist.
Vreți să încetați să flirtați pentru un moment?
După ce îi dăm banii Călăului, din afacerea asta ne-au ieșit
aproape 200.000 de lire de fiecare.
Nu e rău pentru o dimineață de muncă. Presupun că sunteți de acord.
- Așadar, la ei erau banii. - Și iarba.
Nenorociții! Numără-i!
La naiba, Dog! Sunt mulți. Nu vrei să-i număr alături?
Nu mergem alături până când nu-i transformăm în cadavre.
O să-i duc sus. Nu vreau să te vadă
fluturând banii atunci când vor intra.
Dog, ascultă...
Dă-mi-i, nemernicule.
Verificați-vă armele! Ascundeți-vă bine!
Așteptați să intre, apoi trageți.
Dă-mi pușca! Tu poți să o folosești pe a ta.
Da?
- Nu se răspunde așa la telefon. - Tu ești, Dean?
Nu, e Lord Lucan. Tu cine crezi că este?
- Ce vrei de la mine? - Vreau înapoi armele vândute.
Mă tem că nu se poate. Nu cred că le voi mai vedea.
Am bani să le plătesc.
Sunt sigur de asta, dar cred că nu înțelegi.
Nu-i voi mai vedea vreodată nici pe ei, nici armele.
Nu pot să ți le dau.
Dacă nu se poate, nu se poate.
Trebuie să le luați.
Am făcut un târg pentru tot ce era în dulap.
În dulap, în afara lui. Nu dau doi bani pe asta.
Să-mi aduceți armele alea, fiindcă, altfel...
- Altfel, ce? - Ați auzit de Harry Lonsdale?
Cunoscut și ca "Te hăcuiesc cu securea" Harry.
Este, ca într-o scenă
cu James Bond, momentul trebuie-să-știți.
Când dansezi cu diavolul, nu te oprești înainte să se termine muzica.
Înțelegi ce vreau să spun?
Găsiți-i, torturați-i și ucideți-i!
Apoi, aduceți-mi ceea ce îmi aparține.
Dacă nu faceți asta, familia voastră a dat de dracu'.
Cine era?
- Harry "Oribilul" Călău. - Dumnezeule! Am auzit de el.
Am dat de dracu'. Armele pe care le-am vândut erau ale lui.
Trebuie să le găsim.
Fără poante. Unde pot găsi armele?
Șase malaci negri și un pămpălău alb stau pe marginea drumului.
O să facem o lucrare de decorațiune adevărată.
Vreau ca cerul cenușiu al Londrei să se lumineze.
Vreau ca acea casă să fie vopsită în roșu.
Bine.
O parașută stă la colțul străzii.
Un pitic se duce la ea cu o valiză...
Va veni și Winston, să vadă dacă recunoaște pe vreunul dintre ei.
Să aveți grijă cu ei.
Au un adevărat arsenal și nu ezită să-l folosească.
Îi dau jos chiloții...
Știe fiecare ce are de făcut?
Da.
Ce dracu' se întâmplă?
Ai ceva pentru mine, nu-i așa?
Haide! Mai repede!
Mulțumesc foarte mult.
Armele sunt la el. Ia-le!
- De ce eu? - Tu ești durul.
Ia tu armele! Eu conduc mașina!
Bun băiat.
- Du-te și ia armele! - Ia tu armele!
Acoperă armele.
Numără banii! Pune-ți centura!
Arme nenorocite!
Trebuie să luăm armele, altfel suntem morți!
Am avut grijă să-l omor pe cel care tușea.
Ieși din mașină, amărâtule!
- E cel pe care l-am împușcat în gât. - Serios, dle Botanist?
Dumnezeule!
Nu pot să cred! Ce dracu' s-a întâmplat aici?
Dumnezeule!
Banii! Iarba!
E o porcărie.
Nu mai sunt banii.
Nu mai e iarba.
Totul a fost înlocuit cu o grămadă de cadavre.
Nu intrați în panică! Să ne gândim.
Ducă-se dracului! Gândește-te tu!
Eu am intrat în panică și am plecat.
- Cum ai pus mâna pe astea? - Erau la băieți.
Știu că îți plac chestiile. Mă gândeam că poate le vrei.
Da, le iau.
- A fost greu să iei banii? - Nu prea.
Dar am supărat câteva personaje.
- I-ai numărat? - Da. Sunt toți, până la ultima liră.
- Aveau de gând să plătească? - Așa se pare.
Dar cine știe? Șansa exista.
Din experiența mea, e cel mai bine să profiți de șansă,
dacă o ai.
Bine lucrat, Chris!
Trebuie să luăm armele.
E periculos. Nu știm cine locuiește acolo.
Nu-mi pasă cine locuiește acolo. Tot ce știu
e că e mai puțin rău decât să mori de mâna Călăului.
Corect. Să mergem!
HARRY LONSDALE REGELE PORNO
Nu cred că e mișcarea potrivită.
Dacă nu facem asta, pierdem barul bătrânului și câte un deget pe zi.
- O să-l sun. - De parcă l-ar interesa.
O să-l intereseze. Aia erau banii lui.
Dacă îl interesează soarta noastră e altceva. Dă-mi telefonul!
Da? Tu ești, băiete?
Sunt Ed, dacă la mine te refereai.
E ziua de plată, nu-i așa?
Da. Și voiam să vorbesc cu tine despre asta.
Sunt convins.
Am o jumătate de milion de lire, ceea ce înseamnă că un amărât nu-i are.
Ai supărat câțiva indivizi.
Dar asta nu e problema mea, nu-i așa?
Problema mea sunt armele care erau la tine.
Vreau să vorbesc cu tine despre asta.
Așa că mișcă-te acum aici! Imediat!
Ticălosule! Ticălos nenorocit!
Ce dracu' cauți aici?
O treabă bine făcută. Am câștigat câțiva biștari din asta.
Fiule?
Ai câștigat câțiva biștari, nu-i așa?
Unde e ce caut eu?
- Ești teafăr, amice? - Foarte amuzant!
Unde e ce caut eu?
Tocmai i-am lăsat în birou.
Ar fi bine să te duci să-i iei,
dacă vrei ca fiul tău să apuce următoarea aniversare.
- Grăbește-te! - Bine.
Unde pleci?
E la 30 de secunde de mers cu mașina sau cinci minute de mers pe jos.
Nu puteam să parchez în față.
Aș fi luat amendă.
- Acum nu mai contează, nu-i așa? - Numai să fii atent.
Bine.
- Tu și eu. - Tu și mai cine?
Tu știi unde e clanța, Tom.
Nu se poate!
Gata. Am plecat.
Asta e geanta noastră.
Așteaptă!
Asta e geanta noastră.
Am plecat.
Așteaptă-mă în mașină. Vreau puștile.
- Nu te prosti! - Așteaptă-mă în mașină.
Durează doar un minut.
- Ce se întâmplă? - Nu știu.
Dar ceea ce știu e că Harry nu mai există.
Ceea ce înseamnă că nu mai avem datorie.
Și dacă nu mai avem datoria, nu mai avem nicio problemă.
Și nu avem probleme nici cu vecinii, pentru că sunt morți cu toții.
Și dacă interpretez corect,
cred că nu am greșit cu nimic și suntem curați.
Niciodată
nu a fost cineva
atât de nepoliticos cu mine
cum ai fost tu!
Ești teafăr, amice?
Ticălosule!
Tom se afla într-o postură jenantă.
Dar Chris a trebuit să țină cont de faptul că avea mână
două arme care păreau a fi încărcate.
Și Tom trebuia să țină cont de faptul că nu erau încărcate.
Fără ca cineva să-și piardă din îndrăzneală,
Tom a ieșit pe o ușă laterală, iar Chris a plecat cu banii.
Și toți ceilalți au fost arestați.
Nu e unul dintre ei.
POLIȚIE
Cred că tatăl tău ar vrea să vorbească cu tine.
Unde sunt ceilalți?
Au ieșit ieri. Sunt la bar.
- Ești bine, tată? - Da. Dar tu?
Mă simt bine.
- Dar mi-ar prinde bine un pahar. - Toate la timpul lor.
Ai scăpat?
Și mai important, eu am scăpat?
Așa se pare.
Se pare?
Trebuie să poți mai mult decât un "se pare" nenorocit.
Toți sunt morți. Cred că nu ' se putea să scapi mai bine.
- Cum rămâne cu paharul ăla? - Știi unde e barul.
Nu te instala prea comod. Acolo trebuie să stea Alan.
Ai noroc că mai respiri, ca să nu mai vorbim că încă poți să mergi.
Îți sugerez să profiți din plin de acest lucru.
Ai întârziat. Unde naiba ai fost?
Stați jos. O să vă povestesc.
Agentul de circulație a identificat cadavrele vecinilor,
ceea ce ne absolvă pe noi.
Singurul lucru care ne implică pe noi în acest caz
sunt puștile alea.
Tom a scăpat de ele.
Ai scăpat de puștile alea. Nu-i așa, Tom?
- Voiam să vă vorbesc despre asta. - Vorbește!
De fapt, nu am scăpat.
Sunt în mașină. Vreau să i le vând lui Nick, dar nu-l găsesc.
- Cretinule! - Așadar,
singurul lucru care ne implică pe noi în acest caz
se află în portbagajul mașinii tale, care e parcată în față?
Ne-au costat 700 de lire. Nu vreau să le arunc.
E posibil ca puștile astea să-i conducă înapoi la noi, nu-i așa?
Crezi că merită să riscăm pentru 700 de lire?
Ești un tâmpit!
Ia puștile și aruncă-le de pe un pod!
Și dacă tot te duci, aruncă-te și tu!
Acum!
- Eu voiam doar... - Acum, Tom!
Tată, îmi dai, te rog, o bere?
Sunt ocupat. Ia-ți singur.
Se pare că d-l Călău v-a subestimat.
Și se pare că asta l-a costat.
Doar n-o să fac și eu aceeași greșeală, nu-i așa?
De aceea, m-am hotărât să vă înapoiez geanta.
Cred că vreți să-mi spuneți "mulțumesc".
Mulțumesc.
Mi-ați creat o problemă.
Mi-am pierdut șeful.
Așa că am avut eu grijă de mine și de fiul meu.
Dacă vi se pare nedrept, veniți să-mi faceți o vizită.
Dar ar fi bine să fluturați un steag alb, ridicat foarte sus,
astfel încât să-l văd.
Altfel, va fi ultima vizită pe care o faceți.
Ați înțeles?
Doar atât am avut să vă spun.
Mai e ceva.
A fost incitant.
Am intrat în mod oficial în afaceri de cămătărie.
Stai bine, fiule?
Pune-ți centura!
Am plecat.
E goală.
Valoare estimativă 250.000 - 300.000 lire
Care e numărul lui?
Nu! O să blochezi linia. Îl sun eu.
Acumulator nenorocit!
- Dă-mi telefonul! - Tastez eu numărul!
Fii calm! Taci și dă-mi numărul!
- O să-l strici! - Nu-l stric! Dă-mi...
Dă-mi telefonul!
Vreți să tăceți? Sună!
SubRip by iName www.titrari.ro
În amintirea lui LENNY McLEAN (Guv'nor-ul)